Превод и субтитри МИША
Глобус груп представя
Продукция на Йорам Глобус
Режисьор: Дан Турджеман
Айелет Зорер
Дан Турджеман
Авитал Абарджил
Реймънд Абукасис Рами Данон
Алберт Илуз Давид Денино
Голан Азулай Ули Штернберг
Йоси Канц Ривка Бахор
Ронен Ифрах Тамар Кинон
ВКУСЪТ НА СЛАДОСТТА
Сложи сладките на мястото им и ги покрий.
По-късно ще ги полееш с розов сироп. - Добре.
Здрасти.
Звукооператорът дойде ли? - Още не е.
А Мая? - Също не.
Отпочини си. Отдъхни си, вземи душ и се преоблечи.
В крайна сметка всички ще дойдат.
Рахел. - Какво?
Ела тук, виж.
Как е, харесва ли ти тази сватбена хупа?
Прекрасна е!
Не се притеснявай. И нейният ден ще дойде. В крайна сметка, Meйтал също чака дълго.
А къде е Мая? Тя трябваше да дойде още вчера.
Нейният полет току-що каца.
...току-що започнахме,
Трябва да му обясниш, че октомври, не е най-доброто време.
Не, с презентацията ще трябва да изчакате.
От нас нищо не зависи.
Какво не е ясно. Не разбирам.
Добре ще се чуем пак. Доскоро.
Тази сватба ти е заседнала като кост в гърлото, нали?
Мисля, че бракът можеше да бъде регистриран и в Лондон.
Но, не искам баща ти да те обеси на първото дърво.
Имах предвид сватбата на моята сестра, глупчо, не нашата.
Нашата сватба за теб, като кост в гърлото ли е?
Не дай Боже, разбира се, че не. Нашата сватба?
Нашата сватба, е... - Е?
Е светлината на моя живот.
Какви ги говориш, г-н Цуф!
Циф-Цуф, трябва да минем през старческия дом.
Нямаме време.
На две минути оттук е с кола. Само да подпишеш документите.
Ало, Роб!
Какво е това?
Само да разбера кой го е залепил това тук...
Ето вземи мокра кърпичка.
Какъв е този костюм?
За сватбата на Meйтал.
Полудя ли сватбата е в седем.
Сега е едва четири.
Ами, да изчакаме.
Какво е това? - Откъде да знам!
Какво става с него?
Извинете, къде е най-близкия сервиз?
Най-близкия е на север, по пътя за Метула.
Ах какъв си и ти. Нали ти беше авто-механик.
Какво гледаш?
Аз съм пенсионер. - Ще си платя.
Само погледни какъв е проблема.
Какво ти става. Как да работя с костюм.
Я стига!
Само погледни. Няма да сменяш двигателя.
Колко е часа? Ще си останем без музика май.
Ето ги и тях.
Не, това е Азулай.
А, Азулай! Боже мой!
Здрасти! - Здравей! Колко вълнуващо!
Кралски мед, както искаше.
Не тези вече са поляти. - Какво?
Ами, добре, няма да се караме? - Разкарай се от мен!
Не ме е страх от теб. - Така ли? Аз съм по-силна от теб.
Затова искам да бъдеш на моя страна.
Колко е красиво! Тук ли си израснала?
26 години.
А аз през целия си живот съм гледал само сиви блокове и изгорелите газове.
Великолепно!
Хората тук са различни. Ще се убедиш сам и ще ги обикнеш.
Ще обикна първият който ми даде една напитка.
Ало, Роб? Звънях му от Бостън...
Здравейте! - Здравейте!
Добре, че не дойде направо на самата церемония.
Исках да дойде още вчера,
но Алон все има работа до последната минута.
Какво е станало с теб? Защо толкова си отслабнала? Нищо не е останало от теб.
Я кого да видя! - Татко!
Сега е моят ред. Момичето ми!
Добре дошли! - Благодаря ти.
Радвам се, че дойде! - Благодаря ти.
Отпуснете се и забравете за всичките си проблеми.
Извинете.
Колегите още не са свикнали, че съм в отпуск.
Тук може спокойно да си починете.
Рахел! - Какво? Извини ме.
Много ми е приятно. Казвам се Меир. - Aлон.
Аз съм баща й. - Знам.
Защо трябваше да взимате кола под наем?
Някой от нас можеше да ви посрещне.
Нищо, всичко е наред. Обичам мобилността.
Разбира се. Днес, всичко е мобилно.
Мобилен телефон, преносим компютър.
Нищо с нищо не е вързано.
Мисля, че всичко е за удобство. - Не, приятелю, това е заради страха.
Ех, татко, какъв красив сватбен балдахин! Ела да ми покажеш.
Не мислите ли, че сте нагъл?
Може? - Може.
Можеше да дойдете навреме.
Благодаря. Не знаех, че съм закъснял.
Паркирай колата зад къщата и нареди апаратурата в края.
Извинете. - Ще се радвам да се поразмърдаш.
Гостите започват да пристигат.
Съжалявам, но... - Няма какво да съжаляваш
по-добре си гледай работата, както бе договорено.
Уау, не приличате на човек, с които може да се нарушават договорености.
На кого приличам, не е от значение в случая.
Съжалявам. Много сте властна.
Къде да остава това?
Аз ще го взема.
Да се надяваме, че всичко ще бъде готово навреме?
Какво да е готово?
Вашата музика.
Музика?
Сестричке!
Сега ли пристигна?
В противен случай щеше да кажеш, че се прикривам.
Стига толкова целувки. Идете да се преоблечете.
Мамо... - Хайде сладките ми.
И къде е той? - Кой, Aлон ли? Отиде да си вземе нещо за пийване.
Всичко си е като преди. Татко все още ни пита за всичко.
Maзал, къде е виното?
Сега ще го донеса. - Благодаря ти.
Чакай, все още не е чул, че ще се местим в Щатите.
Надявам се, че нищо не си му казала.
Разбира се, че не. Това удоволствие го оставям на теб.
Готови ли сте? - Горе-долу.
Звукооператора дойде току-що.
А ти как си? Добре изглеждаш. - Наистина ли?
Има ли нещо ново, което не го знам?
Азулай.
Сериозно ли е? - Да, той е от моя клас.
От твоя клас, може да си имаш "пудел", а не мъж.
А какво ще кажеш за Aлон? - Aлон...?
Самото съвършенство.
Включи. Само запали. Без газ. Погледни ме!
Какъв е този кабел? - Не, не пипай!
Ох, прическата ми се развали.
Ето... - Замълчи, страхотно изглеждаш!
Как ти се видя новия ухажор на Мая?
Не е лош.
Нали каза, че все още не сте се видели.
Какво ме зяпате? Ще го зареже, преди да успеем да се запознаем с него.
Извинете, но ако тук някой не е нормален, това сте вие двете.
Ще се омъжиш за момчето, с което ходеше в детската градина.
А ти се колебаеш вече 30 години?
Извинете, но и аз съм имала взаимоотношения с мъже.
Да ходите по магазините това не са отношения.
Оф, как ще ходя с тези обувки?
Затова пък ти постоянно имаш някакви "връзки".
Сега е сериозно.
Какво значи сериозно? Определихте ли вече дата за сватба?
Това лято.
Майтапиш ли се?
Още малко и щяхме да подпишем в Лондон,
но казах на Алон, че ако не направим всичко по правилата,
татко ще получи удар.
Той вече го получи, благодарение на Taмар. - Замълчи.
Всичко толкова бързо.
Aлон не от тези, дето можеш да ги накараш да чакат.
Хей, момичета, може да сте забравили, но някои се жени днес.
Извинявай скъпа.
Седя си аз, близо до детската градина,
и до магазинчето на Бебера,
и изведнъж идва при мен малко момиченце с плитка,
дава ми куклата си и ми казва:
"Чичо Малул, запазете тази кукла до моята сватба".
Уважаеми равине... - И, както се досещате...
Уважаеми равине, не съм била аз.
Уважаеми равине, бях аз.
Тамар!
Вие си приличахте, като две капки.
Казвах ли ти да не каниш равин Малул.
Maлул ожени всички деца в нашето село.
Не бих могъл да постъпя така с него. Уважаеми равин, моля.
Блажен си ти, нашия Господ, - Благословено е името Му.
Сътворил плода на винените лози. - Амин!
Благодарим ти.
Блажен си ти, нашия Господ, - Благословено е името Му.
Освещаващ ни със своите заповеди и заповеди за забранените бракове.
забраняващ ни булки. - Амин!
И разрешавайки ни съпруги след церемониите "хупа" и "кидушин... "
Вече го казах. Какво не? Не ме обърквай!
Блажен си ти Господи, освещаващ своя народ, Израел
с обредите "хупа" и "кидушин. " - Амин!
Посвещаваш се да си моя съпруга с този пръстен
по силата на закона на Мойсей и Израел. - Амин!
Още е рано!
Поздравления!
Как се представих?
Е как е? Надявам се, че музиката ти харесва?
Извинявай, мислех, че си звукорежисьора.
Нищо. Аз също си помислих, че си от кетъринга.
Аз съм от кетъринга. - О!
Ето че се срещнахте. Хайде да потанцуваме. - Добре.
Свиквай, това е твоето семейство.
Извинете, че ви притеснявам, просто исках да попитам.
Казаха ми, че резервните части ще пристигнат в началото на седмицата.
Щом те видях, веднага разбрах, че ще ми досаждаш.
Готов съм да си заплатя.
Още една дума за пари и ще спиш в колата си.
Танцувай! Танцувай!
Аз съм дотук. Ще се видим по-късно.
Малко парченце.
И така, с какво се занимавате?
Прехвърляте разни неща от един компютър на друг?
Не е съвсем така. Ние разработихме система,
чрез която може да се прехвърля повече информация за единица време
без да се променя инфраструктурата.
Това е...
Това е все едно да прокараш повече вода
през същата тръба за същото време.
O, Боже!
Не отговори на въпроса ми.
С какво се занимаваш?
Аз правя мебели. Тамар пече сладки.
Хората изграждат къщи, сглобяват компютри, часовници.
А какво правиш ти?
Той прави пари, татко.
Стига толкова, остави го на мира! Спри с въпросите!
Хайде да танцуваме.
Ние с Aлон ще се оженим през лятото. - Наистина ли?
Поздравления! - Благодаря!
Годежът е след две седмици.
Какво седиш, да отидем да потанцуваме.
Какво да се прави. Пунктуалността не е силната ми страна.
Закъсня само няколко секунди.
Не, закъснях няколко години.
Не, престани!
Това е моята сватба. Не можеш да ми откажеш.
Не, пред толкова много хора. - Успокой се, тук всички ги познаваш.
Кой е този човек с бялата риза?
Коби Азулай, училищната любов.
А Тамар? - Тамар?
Чакаше знака на съдбата, а сега не знам вече.
Спомням си, когато Шломи за първи път преспа вкъщи,
баща ми го заключи в стаята,
за да не може да се промъкне в спалнята на Meйтал.
Мога много да му разказвам за теб.
Мисля, че той и така се досеща.
Мая, Aлон...
Лека нощ. - Лека.
Да вървим Алон, ще спиш в стаята на Meйтал.
Донесла съм ти одеало. Кърпите са на стола. Почини си.
Благодаря. У вас е много хубаво. - Лека нощ, скъпи.
Рахел...
Само да посмееш! Стига с твоите шегички.
Защо не пиеш?
Татко! Това си е моя личен живот.
Моля всички да си отидат по стаите.
Класика.
Утре, никакви приятели, никаква телевизия. В леглото в осем часа.
Татко остани малко при нас, разкажи ни нещо.
Уморен съм, скъпи мои. И не забравяй, че утре си на работа.
Да знам, не се притеснявай.
Лека нощ. - Лека нощ.
Помниш ли как Рафи дойде при мен, и татко го хвана в нашата стая?
В нашата стая? Каква наглост, ти го заведе в моята стая.
Ти каза тогава, че той е дошъл при теб и ти се навикаха.
Тогава не само ми се навикаха.
И сега ще кажа, че това ти го измисли.
За пътниците от първа класа. Уиски или водка?
Утре трябва да ставам рано.
Забравих. Ти винаги си "длъжна".
Някой трябва да отвори утре фурната, и не изглежда, че това ще си ти.
Кажи ми, не правиш ли понякога това, което искаш?
Неудържима си, а?
Какво те задържа тук, Taмар?
Всичко, от което се нуждая.
Не, април не е най-доброто време.
Определено... Обещавам... Доскоро.
Надявам се, че не те събудих? - Не, изобщо.
Не знаех, че в Лондон започват работния ден, толкова рано.
Не, не говорех с Лондон.
Звънях до Щатите. Ако всичко е ОК,
с Мая ще се преместим там, началото на април другата година.
Какво е това? - Чай.
Благодаря.
Ух! - Какво?
Да, така свикнах, да ми се задават хиляди въпроси
преди да ми предложат нещо.
Със захар? Без захар? С каква захар? Много? По-малко?
Има неща, които могат да бъдат направени само по един начин.
Правилният начин. - Не винаги всичко е толкова просто.
Не винаги е толкова трудно.
Винаги ли ставаш толкова рано?
Това време го обичам най-много.
Знаеш ли какво?
Ела, ще ти покажа нещо красиво.
Виж какво ще се появи сега.
три, четири...
За къде си се разбързал така?
Дори в армията се полага шест часа сън.
Като по часовник.
Твоят квартирант цяла нощ не ме остави да заспя.
Печата на машината си.
Точно преди сутринта легна да спи.
Когато бях малка, ставах преди всички, за да дойда тук.
Можеш да усетиш аромата на природата.
Вдишай.
Скоро слънцето ще изгрее и ще изсуши всичко наоколо.
Хайде, на работа.
Ела ми помогни. Подръж тук.
Добре. - Благодаря.
Опитай. - Благодаря.
Внимавай, горещо е!
Какво е това? Как се нарича?
"Вкусът на сладостта"
Преди много години баба ми го направила случайно.
А сега е деликатес.
Уау! - Да.
Правиш го дори без да се замисляш.
Занимавам се с това пет години.
Кога реши да го превърнеш в своя професия?
Учих за моден дизайнер в Париж.
Плановете се промениха, и аз се върнах в къщи.
Съжаляваш ли?
Не, изобщо. Това е най-доброто, което можеше да ми се случи.
OK.
Добро утро!
Тя ли те събуди? - Не, изобщо.
Мая събуди ли се?
Събудих я, да не си мисли, че това тук е хотел.
Ще отида при нея.
Съжалявам. Намокриха ли ти се обувките? - Не, няма нищо.
Няма страшно.
Как спа без мен?
Почти не спах. Цяла нощ си приказвахме с Tамар.
За какво?
Не е твоя работа. Това са женски неща.
Защо си станал толкова рано? - Звънях в Бостън. Проблеми.
Разговарях с Tамар.
Тя завинаги ли се е отказала от ученето?
Да. Тя бе длъжна да завърши годината с отличие.
И какво?
Татко получи поръчка за мебелиране на новото училище.
Контейнера с дървения материал за работата изгоря.
Дадоха поръчката на други изпълнители и татко затъна в дългове.
Затова Тамар се е върнала? - Защо говорим за това?
За какво си говорихте? - Не е твоя работа. Бизнес разговор.
Къде ще ходим? - При Бебер.
Кой е Бeбер?
Моята първа фантазия.
Режа си хляб в кухнята и изведнъж чувам кудкудякане.
тичам в курника,
а тя вече изчезва, държейки в зъбите си моята Матилда.
И само чувам,
все едно моята Матилда вика: "Бебер, Бебер, спаси ме!"
Изведнъж тишина и Матилда я няма.
Бебер, смени ми млякото. Има дупка на капачката.
Това дупка ли е. Това е дреболийка, а не дупка.
Но то е прокиснало. - Физиономията ти е прокиснала!
Кълна ви се. Ще взема назаем оръжието на тъста ми
и само още веднъж да засека тази лисица в курника,
ще й разкажа играта.
Тогава ще разбере как се краде от Бебер.
Хей, къде гледаш?
Всичко счупено ще платиш. Тук да не ти е супермаркет.
Видях ви вчера на сватбата? - Да.
Счупи ми се колата и Вакнин ме покани да преспя у тях.
Пътувах на север, исках малко да се усамотя. - Отпуск?
Работа. Пиша криминален роман,
и действието в него се развива в един от кибиците на север.
Чудесно! Може и да съм чела нещо от Вас?
Как е името Ви? - Йоел.
Йоел Села.
Не ми е познато. Не помня много имена.
Нищо. Написал съм само една книга.
Неотдавна прочетох един криминален роман. Нещо за гроздето.
"Смърт в лозята"? - Да. Също криминален!
След две минути вече знаеш, как ще завърши всичко.
Взех го на един полет, и заспах след десет страници.
Чел ли сте го?
Аз съм го написал.
Съжалявам. - Да.
Пожелавам ви късмет с новата книга.
Давай да се махаме. Ужасно се изложих!
Какво се е случило?
Снесеното от тази сутрин яйце ще ти предскаже съдбата.
Много любов.
И понякога ужасна мъка.
Сулика, остави го, не го плаши. - Всичко е наред.
Седем минути вари яйцето,
снесено от кокошката в същия ден.
Вземи и го раздели на две половинки.
Лявата половинка ще изядеш.
Дясната, не я пипай.
Сулика! - Продължи.
Втората половинка, сложи под леглото.
И през нощта тя ще дойде при теб. Твоята половинка.
Истинската любов за теб.
И ти ще я видиш, така ясно както виждаш мен сега.
За какво я слушаш? Ти вече си намерил своята половинка.
Забавно е!
Коби? Коби?
Коби?
Koби, кълна се, ако още веднъж постъпиш с мен така,
крака ми няма да стъпи повече тук.
Коби?
Тук съм. - Какво се смееш?
Кълна се, че повече няма да дойда тук.
Да, този път не съм се крил.
Не е ли рано още? Разбрахме се за пет часа.
Проблем ли е. - Не, не.
Нямаш избор. Конференцията е само повод.
Всички се събират, за да видят това, което толкова много съм им разказвал.
Но Mейтал и Шломи вдигат на север вила
и ни канят и нас.
Къде ще ходиш? - Шломи организира нещо.
Шломи!
Шломи! Не марширувай толкова бързо.
Роб! Не чувам какво ми казваш.
Всеки път, когато ме няма, всичко излиза от контрол.
Сега не мога да проверя данните, защото съм в някакво затънтено място.
Трябва да вземеш решението сам.
Роб, чуваш ли ме?
Тук няма връзка.
Тук няма нужда от разговори по телефона.
Само ако ми позволите.
Роб, Роб!
Роб, сега чуваш ли ме?
На теб хареса ли ти тази помпозна рокля?
Твоята беше прекрасна,
но аз искам да помоля Taмар, да ми ушие рокля.
Роб, не те чувам, изпрати ми факс. Кой е Макс? Не Макс, факс.
Роб, не те чувам.
Проблеми в работата?
Всеки път, когато ме няма, всичко се разваля.
Или просто обичаш, всички да зависят от теб.
Не разбирам. Това критика ли е, или съчувствие?
Не спирайте Мистър "самочувствие".
А ти не чувстваш ли, че без теб всичко върви не така както трябва? - Не.
Затова си зарязала всичките си планове и си се върнала вкъщи?
Не е така. Просто никой друг не може да свърши тази работа.
Постъпила си така, защото си била "длъжна"?
Не, постъпих така, защото така искам.
Така ли щеше да постъпиш, ако работилницата не беше изгоряла?
Харесвам си работата.
Успях да превърна празничната кулинария на майка ми в успешен бизнес,
така, че хората да идват при мен отдалеч.
Гордея се с това,
че мога да продължа делото на майка и баба.
Харесва ми да бъда със семейството си. Това ми дава сила.
Баща ти трябва да се гордее с теб.
Мисля, че си постъпила достойно, като си оставила всичко в името на семейството.
Не мисля, че съм направила нещо специално. Просто, бях длъжна да постъпя така.
Само посмей!
Аз съм омъжена жена, трябва да се погрижиш за мен. Ще преминем ли?
Разбира се. Да си бях взела тапи за уши.
Да те хвана ли за ръка?
Ще скачаш ли?
Да, искам.
Англичаните казват: "Първо дамите".
На иврит казват: "След мен"!
Добре. Всички знаят, че си смела.
Ти не правиш нищо непланирано, а? - Не.
В моя свят, това е грешка номер едно.
А в моя свят, аз не страхувам от грешки.
Ще се оженя за теб, дори да не скочиш.
Остави го. Миличкия.
Ужас! Телефона!
Край с телефона. - Каква трагедия!
Да се връщаме?
Родителите ни чакат във вилата.
Намерих я!
Вече си мислех, че говориш по телефона.
Покажи я. Красива е.
Момент, ако някой заслужава награда това е Tамар.
Единствената, която има смелост.
Умееш да правиш комплименти.
Наистина, тя заслужава.
Наградата за храброст и кураж се връчва на Тамар,
която не се страхува от грешки.
Забравих да купя пармезан. - Какво е това?
Това е сирене... - Не, за това питам.
А, това е новата ми книга. Продължение на предишната.
Какво? Толкова ли е лоша? - Не е лоша.
Просто...
Така иска моя редактор. - Нека той тогава го напише.
А ти пиши за това, което на теб не ти е безразлично, за важното.
Така искам да видя видеозаписа от сватбата.
След месец и половина. - Какво е това?
Изложи се нашата пчела. Така е преяла, че паднала от стелажа.
Успяхме да спасим вкусното.
Добър вечер! Извинете, че ви прекъсвам.
Обадиха се от вашето село
и казаха, че в пекарната се е пробила тръба.
Шломи, донесох ти кърпи. - Благодаря ти.
Тази същата тръба, татко. А всички чували с брашно са на пода.
Отивам. Няма смисъл всички да се връщаме.
Не, вие току-що пристигнахте. Аз отивам.
Как ще се справиш сама с тръбата? И ще се връщаш през нощта сама.
Не искам да ходиш ти. - Стига мамо, знам пътя.
Никакво "стига"! Сама няма да ходиш.
Мама е права. Не трябва да ходиш сама. Ще отидеш ли?
Мая каза, че все още не се е срещала с баща ти.
Не, нямаше възможност.
Как реагира той на новината за вашия брак?
Той не знае още.
Доколкото разбирам вие не поддържате отношения. - Не.
Какво?
Сега е твой ред да мълчиш и да не говориш за това какво мислиш?
Не ти ли липсва?
Баща ми е в един от най-добрите старчески домовете,
под надзора на най-добрите лекари и медицински сестри.
Повече не мога да му дам.
Може би, не са му необходими най-добрите лекари
и медицински сестри, а просто някой близък.
Не му е нужен никой. - А ти?
Научих се да организирам сам живота си.
Вероятно теча е от тук!
Тече отвсякъде.
Опитай се да затвориш главния кран.
Къде е той?
Тук. В ъгъла.
Всички чували с брашно са мокри. Помогни ми да ги кача горе.
Тези ли?
Защо ли не ми е смешно?
Ако можеше само да се видиш отстрани. - Да?
Не! Само посмей! - Не?
Не? Не?
Не!
Извинете.
Лисо, къде си?
Лисо?
Лисичке? Лиске?
Ако те хвана, ще направя от кожата ти изтривалка за тъщата.
Лисо?
Да те вземат мътните, Лисо!
Нима не знаеш, че ключът е винаги тук.
Как мина? - Успешно.
Много успешно.
Открили са ново средство срещу акарите.
Не е важно, това е разновидност на паразитите.
Жалко, че не дойдох с теб. - Случило ли се е нещо?
Наводнение...
централната тръба във фурната.
Сериозни ли са щетите? - Още не е известно.
Ще влезеш ли?
Върнахме се.
Aлон, къде е Тамар? - Излезе за минутка.
Оставила те е сам? Какво правиш?
Огладнял ли си? Какви дъщери сме отгледали.
Порадвай се на дъщерите си. Иди там, аз ще приготвя храна.
Не се притеснявай, просто исках да похапна.
Aлон, ти си член на семейството, но днес си мой гост.
Ще направя нещо набързо.
Благодаря.
Какво се е случило във фурната?
Нищо.
Не се ли е наводнила?
А, да, наводнена е, но мисля, че щетите не са големи.
Няма да губим време. Утре сутрин ще направим ремонт на фурната.
Нищо, аз ще я вдигна.
Заповядай. - Благодаря ти.
Нахраних се, лека нощ. - Аз също.
Една разходка след хранене. - Нямам сили.
Искам да ти покажа водонапорната кула през нощта.
Оттам може да се види всичко... - Друг път.
Побърка ли се! Ако татко ни хване...
Трябва да сме много тихи.
Ела по-близко.
Приближи се.
Татко искаше... Извинете. - Той в къщи ли е?
Не, всички работят долу.
Късметлия си.
Можеше да е татко. - Да.
Шитрит, къде е тръбата?
Шитрит, къде отиваш?
Помогни му. - Подпри тук.
Внимавай, шапката ми.
Давай, давай, още!
Ето и Азулай пристигна. Благодаря ти.
Майка ми ти е приготвила храна за из път. - Благодаря.
Защо тръгваш толкова рано? Ще изкараш много време на летището.
Има по-ранен полет, ако мога ще го хвана него.
Добре, ще се срещнем след две седмици?
Усмихни се.
Няма да си с мен, когато избирам рокля за годежа.
Откога се доверяваш на вкуса ми за дрехи?
Гледай да не закъснееш? - Ще се постарая.
Ще ти звънна веднага щом пристигна. - Добре.
Доскоро.
Благодаря. - Пишеш книга на ръка?
Да, просто нахвърлях няколко идеи
и се почувствах много близко до това за което пиша.
"Почувствах се като тийнейджър, криещ се "... О, това е интересно.
"Но аз не можех да се променя.
"Моят свят се ограничи до прозореца на къщата отсреща.
"Тя се появи за миг и изчезна,
проверявайки моята бдителност".
"Разголвайки загорелият си гръб в нощта,
"скриващ моето въжделение.
"Хвърля сватбената рокля, пример за поражението ми.
"Невидима ръка с невероятна сила стисна моето сърце,
опустоши всичко, което все още трептеше в мен".
Йоел.
Още е в незавършен вид. Това са само чернови.
Коя е тази така щастлива и желана?
Инбал.
Но тя ще се омъжи за друг.
Глупаво момиче.
И какво ще стане?
Аз самия още не знам.
Задръстило се е.
- Задръстило?
Изглежда зле.
Някой отгоре иска да остана още.
Мисля, че и тук долу ще се радваме. Чао.
Тези сладки са за рождения ден. - Знам.
Като знаеш, защо ги пипаш?
Просто ми се прииска.
Знам, че ти се иска, но това е чуждо.
Какво ти става? - Какво да ми става? Какво ти е на теб?
Нищо.
Имаш си всичко, за да замесиш свое тесто.
Мълчиш, а?
Какво искаш?
Нищо.
Това е нещо ново.
Как са ти краката?
Както и преди, но още по-зле.
Защо дойде?
Минавах наблизо.
Дойде, за да подпишеш документите.
Познавам те много добре.
Всеки път идваш и изчезваш, като крадец.
Ще остана няколко дни.
Да, Мая. Бях там.
Купих пръстена, който искаше.
Кога ще дойдеш?
Не, ще те чакам. Не закъснявай.
Ще гледам да пристигна навреме.
Искаш ли да отидем заедно...
Може би ще се успокоиш. Има още два дена.
Два дена ми трябват само, за да ги държа в меда, глупаче.
Остави, ела с мен при Ети. Уговорили сме се с нея.
Не, мила. Трябва да ги направя.
Пак "трябва". - Върви, върви.
Добре.
Вълнуваш ли се? - Ще дойдеш ли утре?
Трябва да се върна в Тел Авив.
Свикнах да те виждам пишещ под дървото.
Мисля, че почерка е четлив.
Но това не е ли...
Няма ли да си го запазиш? - Оригиналът трябва да остане тук.
Сигурен съм, че го предавам в добри ръце.
И освен това, той е отчасти и... твой.
Тук в полето има коментари,
не им обръщай внимание...
Ох, Aлон! Пристигна по-рано. Не мога да повярвам!
Миличък!
Това е Aлон.
Няма ли да дойдеш?
Върви, сега ще дойда. - Добре.
Aлон пристигна.
Трябва да ме видиш с лилавата рокля.
С нея съм като принцеса от "Aладин". - Да.
Добре, че дойде. Скучно ни беше.
Притесних се, че ще дойдеш в последната минута. Ела.
Добре дошъл! - Благодаря.
Отведи я оттук вече. Побърка ни всички за тези две седмици.
Ще трябва да ме търпиш още до сватбата.
Мая, трябва да поговорим. - Добре.
Трябва да избера рокля за откриването на вечерта.
Тази виолетовата, за която ти разказвах.
Но и другата е много красива.
Мая. - Какво?
На четири очи.
Предай го на Мая, Морис. - Трябваше да й го предадеш сам.
Опитах се Морис.
Хей, момчета.
Изплаши ме.
Не разбирам какво иска тя от мен.
Да виждате по мен петно.
Шитрит, ти си идиот. До годежа има още два дена.
И какво от това. Не ми пука, аз в къщи няма да се връщам.
А при теб се освобождава стая, нали?
Аз да не съм ти хотел?
Благодаря Шитрит. - За нищо.
Какво ме гледаш? Просто ми влезе прашинка в окото.
Прашинка ти влезе в окото.
За какъв се мислиш? - Постъпвам правилно.
Отиди при Мая и й се извини, кажи, че си се объркал и не си знаел какво правиш.
Слушай Тамар. - Как постъпваш с нея!
Какъв срам за моите родители!
Срамувам се само за това, че не разбрах веднага и не се спрях навреме.
Невероятно! Мислиш само за себе си.
Разбирам, че това е нереално,
знам, че не си ми направила нито един намек,
но изслушай ме, Tамара.
Ако имаш проблеми с Мая решавай ги сам. Не ме намесвай и мен!
Ти просто не разбираш каква болка ни причиняваш.
Какво правиш с мен!
Твърде късно. Нищо вече не зависи от мен.
Aлон, опитай се да разбереш.
Дори и да те обичах, а аз не те обичам,
ние никога не бихме могли да бъдем заедно.
Мая е най-доброто, което може да се случи в живота ти.
Тя те обича. Млада е и красива.
Върни се при нея и я помоли за прошка.
Мая е достойна за някой, който би изпитвал към нея такива чувства, каквито аз към теб.
Обичам те, Tамар.
Не трябва да допускаме да се случват такива неща.
Има неща, които се правят само по един начин, най-верния.
Ти се докосна до най-скъпото, което имам.
Не искам да те виждам повече.
Къде е Мая? - Горе в стаята й.
Дано моят самолет се разбие по време на полет.
Мога да го уредя, имам познат в служба сигурност.
Той ме пуска с куфара без проверка.
Искаш ли нещо да пиене? - Отрова.
Не мисля така.
Просто така?
Той вече не ме обича.
И съм тук, без значение дали съм "очарователна и великолепна."
Ти наистина си такава. - Да, какъв късмет.
Толкова ми е жал.
Огладня ли?
А теб какво те интересува?
Честно казано...
не ме интересува.
Кога най-после ще се връщаш в Лондон? Нямаш ли работа там?
Тази нощ летя.
Много добре.
Вземи. Без майонеза. Има граница на позволеното.
А, къде са ми картофките?
За 18-ти ще се върнеш ли? - Какво има на 18-ти?
Годишнината от смъртта на майка ти.
Не знаех, че ходиш на гробища.
Не съм казал, че ще ходя.
Знаеш ли, коя бих искала да бъда повече от всичко?
Савската Царица?
Бих искал да бъда теб. При теб всичко е толкова просто.
Искам да бъде в хармония със себе си, както си ти.
Съвсем не съм в хармония със себе си, Мая.
Искам да поговоря с теб. - Tамар!
Не спите ли?
Приготвих й ядене.
Всичко наред ли е скъпа?
Tамар, имам нужда от помощта ти в двора. Баща ти спи.
Разбира се. - Сега.
Да го събудя ли?
Не мога да я гледам такава. - Всичко й е наред.
Тя има семейство, има теб. Това е най-важното.
Мамо, аз я мамя.
Това ли правиш с нея?
Или се опитваш да успокоиш собствената си съвест?
Отговори!
Дълго ли ще стоиш тук?
Вече не се ли страхуваш от пчели?
Само когато съм с теб.
Ела да се преместим.
Тук можеш да го махнеш. - Не преувеличавай.
Какво?
Всичко наред ли е?
Защо губим време?
Какво чакаме?
Какво означава това "чакаме"?
Аз чакам.
Ти съмняваш ли се.
И двамата знаем какво искаме.
Ние сме възрастни хора.
Ние и двамата знаем?
Да.
Добри новини! Сключвам сделка!
Браво! Срещата е определена за 18-ти.
Не, не! - Какво?
На 18-ти не мога. - Защо, какво става?
Принцесата пристига в твоя дворец?
Не, този ден е годишнина от смъртта на майка ми.
Съжалявам.
Виж, не можем да пропуснем тази възможност. Просто не можем.
Това е само помен, не погребение.
Преди не си присъствал, и сега не му е времето да започнеш.
Ще отидеш друг ден. Убеден съм, че тя ще ти прости.
За съжаление, тя вече няма да може да ми прости.
Но може би, поне баща ми ще го направи.
Съжалявам, Роб. Съжалявам.
Уау!
Какъв прекрасен пръстен. Въобще не прилича на моя.
Само 300 гости от негова страна.
Ще трябва да донесем столове от двора на съседите.
Не се притеснявайте, при нас има 200 стола. Всичко ще бъде наред.
Всичко стана така изведнъж. Как ще успеете?
Ще успеем, ще успеем.
Откога го имаш това нещо?
Имам го. Ти как мислиш?
Защо никога не съм те виждал да говориш по него?
Защото никой не ми звъни.
Ало? Говори Шитрит.
Това е поета.
Йоел, как си? Чуваш ли? При нас всичко слава Богу е ок.
Къде да отидем? Как по телевизията? Какво телевизията?
И нас ще ни покажат?
Дай ми го. - Почакай.
С удоволствие ще приемем, да.
Кога е предаването? На 17-ти? Mинутка.
Вакнин, свободни ли сме на 17-ти? - Свободни сме. Свободни сме!
Ние сме свободни и ще дойдем, бъди сигурен. - Разбира се, ще дойдем.
Доскоро Йоел. Казах му.
Знам какъв подарък ще му направим.
Ало? - Мога ли да говоря с Aлон Цуфа?
Кой? - Aлон.
Съжалявам, той вече не живее тук.
Ало? - Здравейте, обаждам се от старческия дом.
Търсим Алон Цуфа. Важно е.
Защо не са включили отоплението?
Дай ми малко време, татко.
Ти изобщо не ме познаваш.
Толкова много имам да ти разказвам.
Оттук се обадиха и казаха, че не могат да се свържат с теб.
Не исках да го оставям сам.
Благодаря.
Току-що тук беше един лекар и каза, че състоянието му е стабилно.
Утре ще правят анализи.
Трябваше да отидем утре на годишнина от смъртта на майка ми.
Радвам се, че си с него.
Радвам се, че ти си тук.
Аз ще се омъжвам.
Бих искала всичко да е различно, но...
Убедена съм, че ще ме разбереш. - Да разбера какво?
Защо си загърбила таланта си и си се върнала на село?
Защо ми се сърдиш?
Защо никога не казваш това, което чувстваш наистина?
Всичко мога да разбера.
Сега разбирам, какво си чувствала,
когато ми каза, че не искаш да ме виждаш повече.
Върви, Tамар, върви.
Какво се е случило? Булката се е натъжила?
Не сега, Мая.
А кога? - Не знам, не сега.
Искаш ли да поговорим след сватбата? Тогава ще е по-подходящо?
Никога няма да бъде подходящо.
Защо ще се омъжваш за някой, който не обичаш?
Аз го уважавам.
Ще се омъжиш за някой, когото само уважаваш? - Да.
Защо? - Защото.
Какво се е променило?
Аз.
Не искам ти да се променяш. Искам да си останеш
Tамар, на която се възхищавах, и която ми даваше сили.
Бих искала да се омъжиш по любов.
Обичам Aлон.
Моят Aлон?
Да.
Много благодаря. А къде е сестра ти?
Ела мила. Яденето те чака.
Дай го на Тамар. Ние и без това винаги всичко си делим.
Пак ли ти?
Татко.
Разбрахме се на 18-ти. Искаше да се измъкнеш ли?
Закъсняхме ли? - Не, утре е.
Ако ми подадеш чаша вода, ще бъде мило от твоя страна.
Не мога да разбера къде е проблема. Нещо се е заклещило.
Остави, Koби, ще дошия роклята на ръка.
Заминаваш ли?
Тя ще лети ли? - Изглежда.
Ще успее ли да се върне за сватбата?
Утре имаме среща в Тел Авив, да не си забравила?
Съжалявам, не съм сигурна, че ще мога да дойда.
Надявам се, че ще можеш да дойдеш.
Ще се постарая, благодаря.
Остави, дай на мен.
Карай.
"Съдбата пожела така, че малката искрица,
"преминавайки всевъзможни бензинови филтри,
"да открие последното пристанище в моя карбуратор.
"Тази малка, но скъпа за сърцето ми искрица промени живота ми завинаги.
"С нея започва историята, която искам да ви разкажа".
"Вкусът на сладостта" Автор: Йоел Села.
Ще влизаме ли вече.
Започна ли? - Къде ходиш?
Притеснихме се, че твоя самолет не е кацнал.
Да вървим. -Тя излетя вчера, и днес вече се е върнала?
Йоел, трябва да си призная, че книгата, наистина много ми хареса.
Наистина неочаквано за писател, който с първата си книга
бе избрал меко казано комерсиален път.
Благодаря. Благодаря. С Ваше разрешение, ще прочета...
Задръж за момент
откъс от края.
"Върнах се в къщи в своя град.
"Стръмните извивки на вълшебните пейзажи на планините
"се сляха с линиите на къщите, стоящи в заплашителна симетрия.
"Разнообразието на цветове, потопени в зеленото буйство на тревата,
"се превърна в тъмни нюанси от прах и лепкав пясък.
"Може би това е просто сън, напомнящ ми за болезненото чувство,
"но нейния образ бе завинаги запечатан в моята памет. Все едно
тя се появява пред мен в този момент.
"Всяка частичка от тялото, гънка на дрехата и смутената й усмивка,
"са попили в себе си всички вкусове, аромати и цветове,
сливащи се в неуловимо магьосничество, не поддаващо се на описание
"Местните жители с ежедневна простота го наричат:
"Вкусът на сладостта."
Как сте? - Поздравления.
Благодаря. Предайте това на баща ми.
Поздравления. - Благодаря.
Белла Цуф
Това е тя, благодарение на която днес ти си тук?
Не можеш да я забравиш, а?
Обичаш ли я?
Да се връщаме, трябва да си вземеш лекарствата.
Лекарствата са в мен.
Няма нужда да се връщаме за тях.
Тя се омъжва за друг.
Прав си. Давай да се връщаме в старческия дом.
Майка ти накрая също ми каза:
"Ти не ме обичаш Авигдор, отивам си"!
Не обърнах внимание. Щом иска нека си ходи.
Отиде си. - Вярно.
Мислех си, че тя ще се върне, ще размисли. Мислех си, че аз съм силния.
В деня, когато тя си отиде, разбрах, че не съм успял.
И че тя никога не бе чула от мен, колко съжалявам.
Обичах я.
Aлон, чуй. Аз пропуснах своя шанс.
Ти все още можеш да успееш.
Ще я убия малката ти дъщеря.
Какво си се загрижил сега за нея? За какво ти е тя?
Голямата ти дъщеря не иска да излезе при гостите.
Можеш да караш и по-бавно, и пак ще пристигнем навреме.
Гостите отидоха ли си? - Не, какво говориш, всички са тук.
Просто исках...
Нито веднъж не ти благодарих за това, че се върна.
Никога не ти казах, как се гордея с теб.
Как се гордея, когато хората ни гледат.
Това е моята дъщеря. Моята, на Меир.
В какво е така целенасочена
и откъде намира сили винаги да върви напред.
Мисля, че не е трудно да се сетиш на кого приличам.
Всичко, което ще те направи щастлива, ще ме зарадва и мен. Всичко.
Сигурно не може и дума да става да спрем за минутка, а?
Успокой се. Ще успееш.
Поздравления, Коби. Най-накрая. - Да.
Къде е майка ти? - Някъде тук.
Ти все пак се реши на дълъг ръкав?
Да. Презрамки не ми отиват.
Мая, нека да забравим всичко.
Но това се случи! Сега трябва да решиш какво ще правиш.
Вече съм решила, всичко приключи. - Нищо не е приключило, Taмар.
През цялото време ти си длъжна на другите. На татко, майка, на мен.
Винаги правиш така, че всички наоколо да са доволни.
Всички освен теб.
Няма да ти дам повече тази възможност.
Не заради мен, и не за мен, Tамар.
Аз вече не съм там, аз съм на друго място.
На вечерта на випуска в училище,
когато ти предложих да започнем да се срещаме,
ти изглеждаше точно по същия начин.
Ох, Коби.
Обичам те толкова много.
Ти си ми много скъп.
Но не мисля, че съм ти нужна такава.
Някъде дълбоко в душата си, чувствах че ти никога няма да бъдеш моя.
Ще отида при гостите. - Не се безпокой.
Аз ще отида.
Лека нощ.
Съжалявам, синко. Наистина, много съжалявам.
Вече втори път заради теб, той не може да си свърши работата.
Какво, Tамар не...
Ето, това е твое.
Къде е тя? - Само ти може да знаеш.
Това случайно не е ли твое?
Може и да не е случайно.
Убий ме не мога да разбера какво се случва.
Оператор: Офер Инов
Редактор: Михал Шалтиел
Композитор: Арик Рудич
Звук: Израел Давид
Дизайнер: Ариел Рошко
Подбор на актьори: Ашер Легазиел Агенция "Леа Глобус"
Изпълнителен продуцент: Евитар Дотан
Яел Адаси-Бахар
Главен продуцент: Хилик Михаели
Сценарий: Офир Бабаеф
Продуцент: Йорам Глобус
Режисьор: Дан Tурджеман
Превод и субтитри МИША